Еволюція української зорової поезії: рецептивний аспект - Слободянік Марина Миколаївна (My University, 2017)
Дисертацію присвячено дослідженню особливостей сприйняття української зорової поезії на трьох етапах її розвитку: бароковому (І. Величковський), футуристичному (М. Семенко), сучасному (Н. Гончар, В. Женченко, М. Зарічний, І. Іов, В. Капуста, М. Луговик, І. Лучук, М. Мірошниченко, А. Мойсієнко, Р. Садловський, М. Сарма-Соколовський, М. Сорока, В. Старун). Зв’язок між етапами доведено та проілюстровано різноманітними прикладами, що демонструють тяглість традиції зорової поезії в українській літературі.У роботі висвітлено їхні основні засади, узагальнено здобутки провідних науковців (В. Ізера, Г.Р. Яусса; Ж. Женетта, Н. Фатєєвої), визначено важливі для цього дослідження аспекти обох підходів. З огляду на думку Г.Р. Яусса про рецептивний характер розвитку літературного процесу у дисертації запропоновано виділяти макро- і мікрорівень рецептивних досліджень: розгляд історії літератури та розгляд індивідуального читацького сприйняття. Обґрунтовано правомірність і плідність поєднання рецептивної естетики та теорії інтертекстуальності для дослідження сприйняття художнього твору, показано особливості. У дисертації проаналізовано особливості художньої природи зорової поезії. Наголошено, що характерні риси текстової структури впливають на формування моделей читацького сприйняття. Приділено увагу концептуальним засадам поняття «зорова поезія».Основна увага дисертації зосереджена на розгорнутому аналізі особливостей сприйняття творів на кожному етапі розвитку української зорової поезії крізь призму рецептивної естетики та інтертекстуальності. Дослідження барокової зорової поезії здійснено на прикладі творчості І. Величковського.