Концептуалізація світу в творах українських письменників-фантастів другої половини ХХ століття - Остапенко Ольга Сергіївна (My University, 2016)
Важливе значення дисертації полягає в реконструкції специфіки індивідуально-авторського світобачення українських письменників-фантастів і мовної КС української фантастичної літератури в цілому як актуалізації архаїчних магіко-міфологічних уявлень (у цілісній формі – у фентезі, у вигляді незвичайних науково-технічних засобів, що корелюють із магією, – у науково-технічній фантастиці). Виявлено кореляції фантастичного тексту з чарівною казкою на рівні лексики, структури та позамовних світоглядних уявлень. Визначені лінгвоконцептологічні відмінності мови фантастичного і реалістичного текстів. Фантастичний текст інтерпретований як неоміфологічний, що модифікує архаїчні уявлення в позамовних сферах і на різних мовних рівнях, передусім лексичному. Матеріал дисертаційного дослідження – тексти наукової фантастики (В. Бабенко, А. Балабуха, О. Бердник, В. Владко, А. Давидов, М. Дашкієв, А. Дімаров), літературні казки (І. Багмут, В. Нестайко, Б. Чалий), художні реконструкції історії (О. Ільченко, С. Плачинда, В. Шевчук, Л. Кононович) та ін. Хронологічні межі дослідження визначені розвитком у сер. ХХ ст. зброї, комп’ютера та космонавтики, що істотно вплинуло на розвиток ідей науково-технічної фантастики й актуалізувало опозицію фольклорної давнини технічному майбутньому.