ДЕРЖАВНЕ РЕГУЛЮВАННЯ ОПЛАТИ ПРАЦІ: ДОСВІД ЗАРУБІЖНИХ КРАЇН - Мельник , Я. О. (Київський національний університет імені Тараса Шевченка, 2020)
У статті розглянуто особливості правового регулювання оплати праці в зарубіжних країнах, на підставі чого зроблено певні висновки. Зазначено, що досвід зарубіжних країнах щодо правового регулювання оплати праці засвідчує наявність діючих ефективних систем організації виробництва, інфраструктури й соціальних відносин, які базуються на диференційних економічних та національних засадах. У зарубіжних країнах застосовуються різні моделі оплати праці, характерними для яких є: (а) колективно-договірна система; (б) диференційні методи оплати праці; (в) погодинна оплати праці; (г) надається перевага кваліфікації та рівню професійної компетентності працівника; (д) відбувається постійне реформування діючих систем оплати праці в міру виникаючих умов; (е) застосовується безтарифна система, при якій визначальною засадою є результат праці; (є) гнучкі системи, в яких розмір винагороди за працю визначається скорегованими на інфляцію та диференційний внесок кожного суб’єкта трудових відносин; (ж) індивідуальні й колективні системи оплати праці, основним критерієм яких є результативність праці. Констатовано, що досвід розвинених зарубіжних країн в оплаті праці становить великий інтерес. Багато з нього варто реалізовувати вже сьогодні, оскільки вивчаючи накопичений досвід, адаптуючи його до української дійсності можна досягти високих економічних результатів у трудовій діяльності. При цьому слід ураховувати, що система оплати праці в зарубіжних країнах передбачає наявність відповідних високорозвинених систем організації виробництва, інфраструктури й соціальних відносин, крім того, вона ґрунтується на різних економічних, політичних і національно-етичних передумовах. Тому, для того щоб можна було перенести економічний досвід у сфері оплати праці на наші підприємства необхідно мати наближені до світових норм соціально-правові, економічні та організаційно-технічні умови.

The article considers the peculiarities of the legal regulation of wages in foreign countries, on the basis of which certain conclusions are made. It is noted that the experience of foreign countries in the legal regulation of wages shows the existence of effective systems of organization of production, infrastructure and social relations, which are based on different economic and national principles. In foreign countries, different models of remuneration are used, which are characterized by: (a) collective bargaining system; (b) differential methods of remuneration; (c) hourly wages; (d) preference is given to the qualifications and level of professional competence of the employee; (e) there is a constant reform of existing pay systems as conditions arise; (e) a non-tariff system is applied, in which the result is labor; (g) flexible systems in which the amount of remuneration for work is determined by the inflation-adjusted and differential contribution of each subject of labor relations; (g) individual and collective remuneration systems, the main criterion of which is labor productivity. It is stated that the experience of developed foreign countries in wages is of great interest. Many of it should be implemented today, because by studying the experience gained, adapting it to the Ukrainian reality, it is possible to achieve high economic results in employment. It should be borne in mind that the system of remuneration in foreign countries provides for the existence of appropriate highly developed systems of production, infrastructure and social relations, in addition, it is based on various economic, political and national-ethical preconditions. Therefore, in order to be able to transfer economic experience in the field of wages to our companies it is necessary to have close to world standards of social, legal, economic and organizational and technical conditions.
STATE REGULATION OF WAGES: EXPERIENCE OF FOREIGN COUNTRIES
Keywords: Key words: salary; employee; employer; state; foreign experience.; Ключові слова: оплата праці; працівник; роботодавець; держава; зарубіжний досвід.